{A}{FC14}{C FF640100}Wincenty Krasinski \ 
{FC12}{C FF707070}(1772 - 1858) \ 
Count Krasinski narozen v roce 1772 byl to polský šlechtic, politický aktivista a vojenský vůdce. Jeho vojenská kariéra začala, když mu bylo 19 let v národní kavalerii. Postoupil do hodnosti nosiče standarty a poručika v roce 1793. Po rozdělení Polska se stal nadšeným zastáncem Napoleona Bonaparte. Jelikož Francouzská armáda obsadila Pruské Polsko, Wincenty proto vytvořil jízdní eskadru na jeho vlastní náklady. Účastnil se tažení s Napoleonem v roce 1807 - 1814. Stal se velitelem první lehké jízdy hulánů a Císařského gardového regimentu. V roce 1811 byl povýšen na brigádního generála a v roce 1813 na divizního generála. V roce 1814 se stal velitelem Polského sboru. V roce 1808 se zůčastnil v bitvy u Wagramu, připojil se k Ruskému tažení v roce 1812 - 1813 a účastnil se tažení v roce 1814. Byli mu uděleny zásluhy - Virtuti Militaria a v roce 1810 a Legion d'Honneur. Po abdikaci Napoleona, Wincenty se stal velitelem strážní divize v polském království a kongresu v roce 1815. Od roku 1818 působil jako generální pobočník a Sejma maršála. Stal se senátorem a byl mu udělen Řád bílého orla v roce 1821. V roce 1828 jako člen Sejmského soudu, v průběhu řízení proti aktivistům "vlastenecké společnosti", byl jediný senátor, který hlasoval pro trest smrti. Byl odsouzen za veřejné mínění a nezávislost Odmítl společné povstání v listopadu v roce 1830 a byl od roku 1831 generální pobočník Nicolas Wincenty I. Od roku 1833 působil jako člen ruské rady státu. V roce 1844 založil Krasinski knihovnu ve Varšavě. Od 1855 do 1856 působil jako guvernér polského Kongresu království. Wincenty byl ženatý s Marii Urszulou Radziwillskou, oženil se dne 12. září 1803 v Lwiw. Zemřel 24.listopadu 1858 ve Varšavě.