{A}{FG14}{C FF640100}Hope John \ 
{FC12}{C FF707070}(1765 - 1823) \ 
{A}{C FF100801}Narozen roku 1765 v rodině hraběte z Hopetownu. V armádě sloužil od roku 1784, kdy začal působit jako podporučík pluku dragounů; brzy nato přešel jako poručík k pěchotě a v roce 1789 získal hodnost kapitána. V roce 1795 byl už jako podplukovník nasazen v Západní Indii, kde se účastnil operací obsazování francouzských a španělských kolonií. Tohoto vynikajícího důstojníka si všiml generál Abercrombie - velitel pozemních sil oblasti - a udělal z něj svého pobočníka. Po návratu do Evropy roku 1799 působil v Holandsku jako poradce generála britského expedičního sboru; v následujících dvou letech pak sloužil stále ve stejné hodnosti v Egyptě. Po zotavení z vážného zranění, které utrpěl pod hradbami Alexandrie, se ujal velení pěší brigády, se kterou dosáhl krátce po nastolení klidu v "Zemi faraónů" hodnosti generálmajora. V letech 1803-08 sloužil v hlavním městě a pak byl pověřen úkoly na Pyrenejském poloostrově. V bitvě o La Corunna velel Hope po smrti generála Moorea celé divizi a úspěšně zorganizoval ústup zbytku armády a zachránil ji před naprostým zničením. Vrátil se do Británie a odsud roku 1813 odcestoval jako divizní velitel do Španělska, kde během bitev u francouzských hranic utrpěl další zranění, které mu však nezamezilo dál zastávat funkci. V roce 1814 dostal šlechtický titul a odjel do Severní Ameriky. V roce 1822 už byl generálporučíkem se značným vlivem u královského dvora. Zemřel roku 1823 v Paříži.
