{A}{FG14}{C FF640100}Naunsouty de Champion \ 
{FC12}{C FF707070}(1768 - 1815) \ 
{A}{C FF100801}Naunsouty se narodil roku 1768 ve šlechtické rodině. Vystudoval školu v Brien, poté absolvoval vojenskou akademii v Paříži. Vojenskou kariéru zahájil u bourgogneského jízdního pluku v hodnosti podplukovníka. Krátce po Revoluci, v květnu 1792, byl povýšen na plukovníka a zařazen k 2. pluku jízdních myslivců. Pro armádní službu měl bezpochyby vlohy a díky důslednosti byl jeho kariérní růst poměrně rychlý. V roce 1800 velel pravému křídlu jezdectva rýnské armády. Jednotky pod jeho velením sehrály rozhodující roli při vítězství u Stockkaachu. V roce 1805 byl Naunsouty jmenován velitelem záložního sboru těžké jízdy Louise Bonaparta v Boulogne a za 11 dní se z jeho oddílu stala 1. divize kyrysníků a karabiníků záloh Velké armády. V mnoha ohledech byla jeho jízdní divize uznávána jako nejlepší armádní jednotka. Osvědčila se v několika bitvách. V bitvě u Slavkova jeho jízdní oddíl samostatně odrazil zuřivý nápor ruské a rakouské jízdy a napadl přesilu nepřátelské pěchoty. V bitvě u Eckmuhlu provedl Naunsouty dobře známé noční přepadení a rozdrtil tak rakouské jednotky. Naunsoutyho jezdci podali úžasný výkon v bitvách u Esslingu a Vagramu. Jeho kyrysníci bojovali proti části McDonaldovy armády, které zasadili zdrcující úder. Naunsouty se jako velitel 1. záložního jízdního sboru Velké armády účastnil tažení v roce 1812. V bitvě u Borodina byl raněn. V roce 1813 dosáhl povýšení na velitele císařské jízdní gardy. V této funkci se účastnil mnoha bitev. Upozornil na sebe v bitvě u Hanau, kde kryl ústup své armády a umožnil jí tak stáhnout se organizovaně. Po návratu Bourbonů na trůn zůstal u armády a dostal funkci zvláštního královského komisaře v 18. vojenském okrsku. Kromě toho byl jmenován do čestné funkce poručíka 1. roty (šedých) královských mušketýrů a povýšen na generálplukovníka dragounů. Zemřel v roce 1815.