{A}{FG14}{C FF640100}Von Calcroit Frederic Adolph \ 
{FC12}{C FF707070}(1737 - 1818) \ 
{A}{C FF100801}Narozen v roce 1737. Kariéru u armády zahájil v roce 1752, kdy vstoupil do řad pruské jízdní gardy. Po šesti letech, během Sedmileté války, se stal pobočníkem prince Henryho Pruského. Na tomto "teplém místečku" povýšil až na majora, ale o všechny výhody přišel téměř najednou, když vyšly najevo jeho vztahy s princovou manželkou. Byl přeřazen z gardy k bojové jednotce a pod hrozbou přísného trestu měl zákaz vstupu do hlavního města. Téměř dvě desetiletí sloužil v nepravidelných posádkách, ale poté znovu upoutal pozornost vysokých šarží a v roce 1786, když mu bylo odpuštěno a mohl se vrátit do Berlína, dostal hraběcí titul. Poté v roce 1787 vynikl v prusko-holandské armádě a při operacích v letech 1793-94 jako generálporučík velel velkému vojenskému svazu v rýnské oblasti. Opakovaně se mu dařilo vítězit a obsadil například Míšeň. Po sedmi letech se stal velitelem jízdní inspekce a během roku 1806 získal funkci divizního velitele. Účastnil se bitvy u Auerstadtu. Po Brunšvicku-Lunebergu byl raněn a odmítl nabídku stát se vrchním velitelem. V té době se pozice Pruska jevila jako velice zlá. Nicméně v roce 1807 dosáhl hodnosti polního generálmaršála. Nadále už nezastával velitelské posty u bojových jednotek, ale věnoval se spíše administrativní práci jako guvernér Berlína. Zemřel v roce 1818.
