{A}{FG14}{C FF640100}Murat Joachim \ 
{FC12}{C FF707070}(1767 - 1815) \ 
{A}{C FF100801}Narozen v roce 1767. Jeho otec byl hostinský. Mladý Joachim se připravoval na kněžské povolání, ale v roce 1787 vstoupil do armády a začal působit v jezdeckém pluku. V roce 1793 byl povýšen na poručíka a pověřen velením oddílu. Murat se vyznamenal při potlačení roajalistického povstání v roce 1795 a dostal na starost celou brigádu. Po roce se mu dostalo povýšení na brigádního generála. Napoleonovu pozornost si vysloužil během italského tažení. Společně s východní armádou se Murat dostal do Afriky, kde se v Egyptě a poté i v Sýrii účastnil všech hlavních bitev. Na podzim se budoucí král Neapole stal generálem divize (a později maršálem), velitelem konzulární stráže, Bonapartovým švagrem a dostal tituly admirála a prince. Od roku 1805 Murat velel kavaleristům Velké armády. Zúčastnil se bitev u Slavkova, Jeny, Eylau a dalších. Při tažení roku 1806 hrála jeho vojska klíčovou úlohu při pronásledování poražených pruských jednotek. V roce 1808 mu Napoleon nabídl neapolskou korunu a Murat usedl na trůn jako král Joachim I. Jako panovník měl Murat s císařem mnohá nedorozumění a konflikty. Před zahájením ruského tažení se ale znovu stal velitelem všeho jezdectva. V zimě 1813 mu Napoleon předal velení nad vyčerpanou armádou, ale Murat své jednotky opustil a prchl do Neapole, kde zahájil vyjednávání se Spojenci. Poté, co byl Napoleon svržen z trůnu, žil bývalý maršál nějakou dobu na jihu Francie, ale na konci léta 1815 se Murat s hrstkou vojáků vylodil na Korsice a pokusil se obsadit Neapol. Král byl poté uvězněn a odsouzen k smrti zastřelením.


