{A}{FG14}{C FF640100}Morand Charles Antoin Louie Alexandr \ 
{FC12}{C FF707070}(1771 - 1835) \ 
{A}{C FF100801}Narozen v roce 1771. Vojenskou kariéru zahájil v roce 1792. Ještě tentýž rok se stal kapitánem 7 praporu v Doubs a měsíc nato podplukovníkem. V letech 1792-96 bojoval v řadách rýnské, severní, sambreské a mázské armády. Roku 1797 se vyznamenal v bitvách jako italský voják a v následujícím roce se účastnil výpravy do Egypta, kde většinu času strávil u vojsk generála Desaixe, který se snažil potlačit vzpouru mameluků. V roce 1800 povýšil na brigádního generála a stal se guvernérem egyptské provincie. Po návratu do Francie se stal hlavou ozbrojených sil ministerstva vnitra. V roce 1805 byl povýšen na generála divize a velel brigádě u Sent Iler. Výborně si vedl u Slavkova. V taženích v letech 1806-07, 1809, 1812 a 1813 se osvědčil jako odvážný velitel divize a jako nadaný vrchní štábní důstojník se účastnil bitev u Ecmuhlu, Wagramu, Smolenska, Borodina, Lutzenu a dalších. Morandova divize byla považována za nejlepší v Davoutově sboru, který je hodnocen jako nejúspěšnější z celé Velké armády. V roce 1808 byl Morand za své zásluhy oceněn hraběcím titulem, roku 1815 pak dalším titulem vévody Francie. Po Napoleonově pádu byl zbaven všech výsad a musel opustit zemi. Morand se vrátil z vyhnanství v roce 1819, ale do služby mohl znovu vstoupit teprve roku 1830, kdy dostal na starost velení ve vojenském okrsku Besancon. Generál Charles Morand zemřel v Paříži v roce 1835.
