{A}{FG14}{C FF640100}František I. Rakouský \ 
{FC12}{C FF707070}(1768 - 1835) \ 
{A}{C FF100801}Narozen v roce 1768 ve Florencii v rodině velkovévody toskánského, potomka španělského krále Karla III. Brzy poté se jeho otec stal králem Rakouska jako císař Leopold II., avšak ne na dlouho. V roce 1792 převzal František trůn jakožto prvorozený syn. Pro Rakousko to nebyly lehké časy: v okamžiku nástupu nového panovníka země už čtyři měsíce vedla válku s Francouzskou republikou. Více než dvě desetiletí Rakousko v dalších a dalších taženích ztrácelo území jedno po druhém a klauzule nových mírových smluv byly stále ostudnější. I přesto dělal mladý císař to nejlepší, co mohl, aby posílil vnitřní celistvost země a její vojenskou sílu. V mnoha ohledech byl úspěšný. Rakušané opakovaně poráželi francouzské jednotky a ve svém úsilí nepolevovali: v té době jejich armáda představovala Napoleonova nejvážnějšího protivníka, což se ukázalo v bitvách u Aspernu - Esslingu a u Wagramu. Po první Napoleonově porážce v roce 1814 byl s Františkovou pomocí okamžitě svolán kongres, který načrtnul nové hranice evropských zemí; podle jeho výsledků se stala rakouská říše nejdůležitější evropskou zemí, která získala zpět původní i nová území. Po následujících dvacet let až do smrti rakouského panovníka byla jeho postava nejuznávanější v celé Evropě. Zemřel roku 1835 ve Vídni.
